ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
type: channel
description: ISSN 3083-7308 (Online) ISSN 3083-7308 (Print) Основна назва: ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ Паралельна назва: OTORHINOLARYNGOLOGY Паралельна назва: OTORINOLARINGOLOGÌÂ Видання засновано у січні 1924 р. і до грудня 2018 р. виходило під назвою «Журнал вушних, носових і горлових хвороб». Journal title: Журнал вушних, носових і горлових хвороб Alternative title (Trans): Žurnal vušnih, nosovih ì gorlovih hvorob ISSN: 0044-4650 ISSN: 1029-3515 ISSN: 2528-8253 Проблематика: Висвітлення проблем, досягнень і перспектив розвитку вітчизняної і світової отоларингології, шляхів впровадження наукових розробок в практику охорони здоров'я Засновники Державна установа «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України» Громадська організація «Українське наукове медичне товариство лікарів-оториноларингологів» Свідоцтво про державну реєстрацію: серія КВ №23640-13480Р, видане Міністерством Юстиції України 20.12.2018 р. Видавець: ТОВ «ВІСТКА», м. Київ, Україна Мова видання: українська, англійська Індексація/реферування - “Наукова періодика України” (Національної бібліотеки України імені В.І. Вернадського) - DOAJ - Ulrich's Periodicals Directory - WorldCat - CrossRef (Cited-by-linking) - Google Scholar Архів журналу до 2022 р. у відткритому доступі знаходиться: https://archive.iol.com.ua/index.shtml - до 2025 у відткритому доступі знаходиться: https://journal.iol.com.ua/ Контактна інформація Адреса для кореспонденції: 03057, Україна, м. Київ, вул. Зоологічна, 3, Державна установа «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України». Україна Телефон/факс: тел. +38 (044) 483-12-82 Е-mail: amtc@kndio.kiev.ua сайт: https://www.iol.com.ua/
publisher: ТОВ «ВІСТКА»
language: uk
publication name: ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
issn: 3083-7308
items: СВІТЛІЙ ПАМ’ЯТІ ВАСИЛЯ ВАСИЛЬОВИЧА КІЩУКА
items: ДО 85-РІЧНОГО ЮВІЛЕЮ АКАДЕМІКА РАЙСА КАЖЕНОВИЧА ТУЛЕБАЄВА
items: БОЙОВА АКУБАРОТРАВМА ТА МОЖЛИВОСТІ ПІДТРИМКИ КОМПЛЕКСНИМ ЗАСОБОМ КОХЛЕАТОН®
items: ЕФЕКТИВНІСТЬ ШИПУЧОГО НАЗАЛЬНОГО СПРЕЮ З CO₂ ДЛЯ ІРИГАЦІЙНО-ЕЛІМІНАЦІЙНОЇ ТЕРАПІЇ ПРИ ГОСТРОМУ БАКТЕРІАЛЬНОМУ РИНОСИНУСИТІ
items: ЕТІОЛОГІЧНІ ФАКТОРИ ТА КЛІНІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ХРОНІЧНОГО АДЕНОЇДИТУ У ДІТЕЙ ВІКОМ 2–10 РОКІВ
items: СТОРОННІ ТІЛА ВУХА, НОСА ТА ГОРЛА У ДІТЕЙ: РЕТРОСПЕКТИВНИЙ АНАЛІЗ ЛОКАЛІЗАЦІЇ, ТИПІВ ТА ВІКОВОГО РОЗПОДІЛУ
items: ПОШИРЕНІСТЬ ТА ФАКТОРИ РИЗИКУ ПРОГРЕСУЮЧИХ СЕНСОНЕВРАЛЬНИХ ПОРУШЕНЬ СЛУХУ
items: СТАБІЛОМЕТРИЧНИЙ АНАЛІЗ ПОСТУРАЛЬНОЇ СТАБІЛЬНОСТІ У ДІТЕЙ ІЗ ДВОБІЧНОЮ ХРОНІЧНОЮ СЕНСОНЕВРАЛЬНОЮ ГЛУХОТОЮ ПІСЛЯ КОХЛЕАРНОЇ ІМПЛАНТАЦІЇ
items: ЗАЛЕЖНІСТЬ КЛІНІЧНИХ ПРОЯВІВ ВІД ЛОКАЛІЗАЦІЇ ПАТОЛОГІЧНОГО ПРОЦЕСУ ПРИ ОБМЕЖЕНИХ ОРГАНІЧНИХ ЗАХВОРЮВАННЯХ ГОРТАНІ
items: РЕГІОНАЛЬНА ЗАХВОРЮВАНІСТЬ НА ГОСТРИЙ ТОНЗИЛІТ ТА ПАРАТОНЗИЛЯРНИЙ АБСЦЕС У 2025 РОЦІ
items: СТАН БІОЕЛЕКТРИЧНОЇ АКТИВНОСТІ ГОЛОВНОГО МОЗКУ У ОСІБ З ХРОПІННЯМ
items: https://journal.otolaryngology.iol.com.ua/index.php/otolaryngology/uk/article/view/20
items: ГЕРНІАЦІЯ СТРУКТУР СКРОНЕВО-НИЖНЬОЩЕЛЕПНОГО СУГЛОБУ У БАРАБАННУ ПОРОЖНИНУ: РОЛЬ FORAMEN TYMPANICUM У ПАТОГЕНЕЗІ ТА ДІАГНОСТИЦІ
items: 90 РОКІВ КАФЕДРІ ЛОР-ХВОРОБ ВНМУ ІМ. М. І. ПИРОГОВА
items: ПАТОГЕНЕТИЧНІ ТА КЛІНІЧНІ АСПЕКТИ ФІТОТЕРАПІЇ ГОСТРОГО РИНОСИНУСИТУ
items: СТОРОННІ ТІЛА ГОРТАНОГЛОТКИ ТА СТРАВОХОДУ З РІЗНИМ КЛІНІЧНИМ ПЕРЕБІГОМ ТА ЛІКУВАЛЬНОЮ ТАКТИКОЮ
items: ВОКАЛІЗАЦІЙНА АКТИВНІСТЬ ДОМАШНІХ ПАПУГ ЯК ПОТЕНЦІЙНИЙ ФАКТОР НЕЙРОСЕНСОРНОЇ ПРИГЛУХУВАТОСТІ: ПАТОФІЗІОЛОГІЧНИЙ АНАЛІЗ І КЛІНІЧНЕ СПОСТЕРЕЖЕННЯ
items: БАГАТОФАКТОРНИЙ АНАЛІЗ ПРИЧИН НЕЕФЕКТИВНОСТІ ЗАКРИТОЇ ТИМПАНОПЛАСТИКИ
items: МІСЦЕ ВИКОРИСТАННЯ ЗБАГАЧЕНОГО ТРОМБОЦИТАМИ ФІБРИНУ ДЛЯ ЗАКРИТТЯ ПОСТТРАВМАТИЧНИХ ПЕРФОРАЦІЙ БАРАБАННИХ ПЕРЕТИНОК СЕРЕД СУЧАСНИХ ВАРІАНТІВ МІРИНГОПЛАСТИКИ У ПОСТРАЖДАЛИХ ВІД ВИБУХОВОЇ ТРАВМИ
items: ЕФЕКТИВНІСТЬ ЛІКУВАННЯ ХРОНІЧНОГО СИНУСИТУ У ДІТЕЙ ЗА ДОПОМОГОЮ ІНГАЛЯТОРА PARISINUS 2
items: ЗАСТОСУВАННЯ СПРЕЮ СПАРКЛІН ПРИ ЛІКУВАННІ МЕДИКАМЕНТОЗНОГО РИНІТУ ТА АДЕНОЇДИТУ
items: РІВЕНЬ ЦИНКУ, АКТИВНІСТЬ ЛАКТАТДЕГІДРОГЕНАЗИ ТА ЗВ’ЯЗУВАННЯ ІНСУЛІНУ ТКАНИНАМИ ХВОРИХ НА ПЛОСКОКЛІТИННИЙ РАК ГОРТАНІ
items: АЛГОРИТМ ВИБОРУ АУТОЛОГІЧНОГО ХРЯЩОВОГО ТРАНСПЛАНТАТА ПРИ ВТОРИННІЙ РИНОПЛАСТИЦІ
items: ЕФЕКТИВНІСТЬ НАЗАЛІЗАЦІЇ РЕШІТЧАСТОГО ЛАБІРИНТУ У ПАЦІЄНТІВ З ПОЛІПОЗНИМ РИНОСИНУСИТОМ
items: ДИФЕРЕНЦІЮВАННЯ ЕКСПРЕСІЇ МУЦИНІВ MUC1 ТА MUC5AC У ТКАНИНІ ПІДНЕБІННИХ МИГДАЛИКІВ ПРИ ХРОНІЧНОМУ ТОНЗИЛІТІ
items: ІМУНОЛОГІЧНА ОЦІНКА ПРИ ХРОНІЧНОМУ НАЗОФАРИНГІТІ З РІЗНИМИ ВАРІАНТАМИ КОМОРБІДНОСТІ НАЗОФАРИНГЕАЛЬНОЇ ЗОНИ
items: ВИЗНАЧЕНЯ ЧИННИКІВ РОСТУ ТА ПРОЗАПАЛЬНИХ ЦИТОКІНІВ РІЗНОГО ТИПУ В ДИНАМІЦІ СПОСТЕРЕЖЕНЬ ПРИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНІЙ ТРАВМІ КЛУБОВОЇ КІСТКИ КРОЛІВ З ЗАСТОСУВАННЯМ БІОКОМПОЗИТУ «СИНТЕКІСТКА»

СВІТЛІЙ ПАМ’ЯТІ ВАСИЛЯ ВАСИЛЬОВИЧА КІЩУКА
type: item
subject: Некролог
  topic: section
creator: Василь Кіщук
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 96
ending page: 96
doi: 10.37219/sftaqj22

ДО 85-РІЧНОГО ЮВІЛЕЮ АКАДЕМІКА РАЙСА КАЖЕНОВИЧА ТУЛЕБАЄВА
type: item
description: Ювілейна стаття присвячена 85-річчю від дня народження видатного вченого, академіка НАН РК Райса Кажкеновича Тулєбаєва. У роботі детально висвітлено його багаторічний науково-педагогічний шлях, громадську діяльність та фундаментальний внесок у розвиток медичної науки. Особливу увагу приділено ролі професора як засновника унікального напряму – екологічної оториноларингології, а також його вагомим заслугам у реформуванні системи охорони здоров'я Казахстану та підготовці висококваліфікованих наукових кадрів.
subject: Персоналії та ювілеї
  topic: section
creator: Talapbek Azhenov
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 91
ending page: 91
doi: 10.37219/0v045q64

БОЙОВА АКУБАРОТРАВМА ТА МОЖЛИВОСТІ ПІДТРИМКИ КОМПЛЕКСНИМ ЗАСОБОМ КОХЛЕАТОН®
type: item
description: Актуальність. Регулярні ворожі обстріли території України призводять до масових мінно-вибухових травм (МВТ), невід'ємною частиною яких є акубаротравма (АБТ). Патогенез ураження внутрішнього вуха при АБТ має механічну, судинну (вазоконстрикція, ішемія) та метаболічну природи (оксидативний стрес, іонний дисбаланс, глутаматергічна ексайтотоксичність). Оскільки пріоритет на етапах евакуації надається лікуванню важких поранень тулуба та кінцівок, спеціалізована отіатрична допомога зазвичай є запізнілою, що веде до хронізації нейросенсорних порушень. Це зумовлює високу актуальність пошуку та застосування багатокомпонентних засобів патогенетичної спрямованості. Мета дослідження: оцінити клінічну ефективність комплексного засобу «Кохлеатон®» (екстракт кори французької приморської сосни, активна форма фолієвої кислоти, мелатонін, магній) у пацієнтів із гострою нейросенсорною приглухуватістю (ГНСП) та посттравматичним середнім отитом (ГПСО) внаслідок акубаротравми. Матеріали та методи. Під спостереженням перебувало 69 пацієнтів-чоловіків (середній вік – 36–38 років) з АБТ, отриманою під час бойових дій. У 89,7% осіб відзначалися поєднані соматичні поранення та контузія головного мозку. Хворі були розподілені на дві групи: перша група – 32 пацієнти з АБТ без розриву барабанної перетинки; друга група – 37 пацієнтів із перфорацією барабанної перетинки, яким виконали тимпанопластику І типу (ефективність відновлення мембрани – 94,6%). Засіб «Кохлеатон®» призначали як монотерапію протягом 30 діб, в середньому на 38–41 добу після отримання травми. Ефективність оцінювали за динамікою порогів слуху за кістковою (КП) та повітряною (ПП) провідністю на частотах 500–4000 Гц, а також за суб'єктивними симптомами (тинітус, запаморочення). Результати. У першій групі (без перфорації) застосування «Кохлеатону®» забезпечило зниження порогів слуху за КП на понад 10 дБ у 71,9% пацієнтів (із них у 21,9% – на понад 20 дБ). Середнє покращення за КП становило 11,7±4,6 дБ, за ПП – 10,8±5,8 дБ. У другій…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: мінно-вибухова травма
  topic: keywords
subject: акубаротравма
  topic: keywords
subject: гостра нейросенсорна приглухуватість
  topic: keywords
subject: тимпанопластика
  topic: keywords
subject: тинітус
  topic: keywords
subject: «Кохлеатон®»
  topic: keywords
subject: мелатонін
  topic: keywords
subject: магній
  topic: keywords
subject: кохлеарний кровотік
  topic: keywords
creator: Олександр Яшан
creator: Яшан Яшан
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 81
ending page: 81
doi: 10.37219/g0aspx14

ЕФЕКТИВНІСТЬ ШИПУЧОГО НАЗАЛЬНОГО СПРЕЮ З CO₂ ДЛЯ ІРИГАЦІЙНО-ЕЛІМІНАЦІЙНОЇ ТЕРАПІЇ ПРИ ГОСТРОМУ БАКТЕРІАЛЬНОМУ РИНОСИНУСИТІ
type: item
description: Актуальність: Гострий риносинусит (ГРС) є одним із найпоширеніших захворювань верхніх дихальних шляхів. Водночас гострий бактеріальний риносинусит (ГБРС), як один із видів ГРС, також залишається досить розповсюдженим і становить близько 0,5-2% від усіх випадків патології. На сьогодні іригаційно-елімінаційна терапія сольовими розчинами визнана низкою міжнародних настанов, зокрема EPOS 2020, як високоефективний елемент лікування гострих і хронічних риносинуситів із високим рівнем доказовості. У сучасній літературі існує значна кількість публікацій, присвячених вибору оптимального складу водно-сольових розчинів для іригації порожнини носа. Зокрема, вивчається доцільність застосування ксилітолу, ментолу, різних електролітів, гіалуронової кислоти та багатьох інших ад'ювантних компонентів. Проте загальноприйнятих оптимальних комбінацій досі не визначено. Більшість робіт стосується виключно використання звичайного фізіологічного розчину, тоді як дані щодо додаткових речовин та їхнього можливого впливу на перебіг гострого процесу залишаються обмеженими. Мета: Оцінити клінічну ефективність та вплив на показники pH порожнини носа назального розчину «Спарклін» (0,9% розчин натрію хлориду з додаванням 0,4% CO₂) порівняно зі стандартним ізотонічним сольовим розчином у складі комплексної терапії гострого бактеріального риносинуситу. Матеріали та методи: Проведено проспективне контрольоване дослідження на базі КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва». До нього залучили 54 дорослих пацієнтів (віком 18-60 років) із верифікованим діагнозом ГБРС, яких розподілили на дві групи: контрольну (n = 28; іригація 0,9% розчином натрію хлориду) та основну (n = 26; іригація розчином «Спарклін»). Усі пацієнти отримували уніфіковану базову терапію: амоксицилін/клавуланат, комплексний фітопрепарат та ксилометазолін. Інтенсивність чотирьох провідних симптомів (головного болю, болю або дискомфорту у ділянці обличчя, закладеності носа та виділень) оцінювали за ВАШ (0-10 балів) у чотирьох час…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: гострий бактеріальний риносинусит
  topic: keywords
subject: іригаційно-елімінаційна терапія
  topic: keywords
subject: діоксид вуглецю
  topic: keywords
subject: pH слизової оболонки порожнини носа
  topic: keywords
subject: бактеріальні біоплівки
  topic: keywords
creator: Юлія Дєєва
creator: Олександр Діхтярук
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 72
ending page: 72
doi: 10.37219/wayhev49

ЕТІОЛОГІЧНІ ФАКТОРИ ТА КЛІНІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ХРОНІЧНОГО АДЕНОЇДИТУ У ДІТЕЙ ВІКОМ 2–10 РОКІВ
type: item
description: Актуальність: Хронічний аденоїдит є однією з найпоширеніших патологій верхніх дихальних шляхів у дітей, що асоціюється з порушенням носового дихання, гіпертрофією аденоїдів та розвитком ускладнень з боку середнього вуха. Мета: Дослідити основні етіологічні фактори та клінічні характеристики хронічного аденоїдиту у дітей віком 2–10 років. Методи: Комплексне обстеження було проведене у 87 дітей, які проходили лікування в клініці «Happy Life» та на клінічній базі Ташкентського державного медичного університету в період між 2023 і 2025 роками. Було застосовано клінічні, ендоскопічні, мікробіологічні, алергологічні та функціональні методи діагностики. Результати: Бактеріальну інфекцію було визначено як провідний етіологічний фактор, який виявили у 71,3% випадків. Герпесвірусні інфекції відігравали суттєву роль у дітей молодшого віку, тоді як значення алергічної сенсибілізації зростало з віком. Гіпертрофію аденоїдів II–III ступеня було діагностовано у 75,9% пацієнтів, а дисфункцію слухової труби виявлено у 24,1% обстежених дітей. Висновки: Отримані результати підкреслюють необхідність комплексного підходу до діагностики та ведення пацієнтів із хронічним аденоїдитом з урахуванням домінантних етіологічних тригерів.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: хронічний аденоїдит
  topic: keywords
subject: діти
  topic: keywords
subject: гіпертрофія аденоїдів
  topic: keywords
subject: вірус Епштейна–Барр
  topic: keywords
subject: алергічний риніт
  topic: keywords
subject: дисфункція слухової труби
  topic: keywords
creator: Kamola Ismatova
creator: Shalola Umarova
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 67
ending page: 67
doi: 10.37219/85smsx44

СТОРОННІ ТІЛА ВУХА, НОСА ТА ГОРЛА У ДІТЕЙ: РЕТРОСПЕКТИВНИЙ АНАЛІЗ ЛОКАЛІЗАЦІЇ, ТИПІВ ТА ВІКОВОГО РОЗПОДІЛУ
type: item
description: Мета дослідження. Оцінити анатомічну локалізацію, типи матеріалів та віковий розподіл сторонніх тіл вуха, носа та горла (ЛОР-органів) у дітей, які потребували спеціалізованої медичної допомоги. Матеріали та методи. Проведено ретроспективний аналіз 101 випадку вилучення сторонніх тіл ЛОР-органів у пацієнтів педіатричного профілю, які були госпіталізовані до приймальних відділень приватної клініки «Xayat Medical» та Клініки Ташкентського державного медичного університету в період між січнем 2024 року та травнем 2026 року. Дані щодо демографічних характеристик пацієнтів, анатомічних зон та типів сторонніх предметів були систематизовані та проаналізовані за допомогою методів описової статистики. Результати. Вік пацієнтів варіював від 12 місяців до 15 років, а середній вік становив близько 3,4 року. Досліджувана когорта включала 58 хлопчиків (57,4%) та 43 дівчинки (42,6%). Сторонні тіла ЛОР-органів найчастіше виявляли у дітей віком до 7 років, що становило 57,4% (n = 58) від усіх клінічних спостережень. Домінуючою анатомічною локалізацією виявилася порожнина носа – 71 випадок (70,3%), на другому місці за частотою був зовнішній слуховий хід – 21 дитина (20,8%), а ураження гортані зафіксовано у 9 пацієнтів (8,9%). За типом матеріалу серед вилучених предметів переважали папір (18,8%), пластикові об'єкти (16,8%) та металеві вироби (13,9%). Висновки. Сторонні предмети ЛОР-органів найчастіше зустрічаються у немовлят, дітей раннього та дошкільного віку (до 7 років), із вищою поширеністю серед хлопчиків. Порожнина носа залишається первинною анатомічною зоною введення сторонніх тіл, тоді як звичайні побутові предмети та дрібні іграшки становлять більшість вилучених об'єктів. Це підкреслює нагальну потребу в посиленні батьківського контролю та проведенні цільового профілактичного навчання для вихователів.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: педіатричні пацієнти
  topic: keywords
subject: сторонні тіла ЛОР-органів
  topic: keywords
subject: порожнина носа
  topic: keywords
subject: зовнішній слуховий хід
  topic: keywords
subject: гортань
  topic: keywords
subject: невідкладна оториноларингологія
  topic: keywords
creator: Kamola Ismatova
creator: Visola Ahmadova
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 63
ending page: 63
doi: 10.37219/82gx4z67

ПОШИРЕНІСТЬ ТА ФАКТОРИ РИЗИКУ ПРОГРЕСУЮЧИХ СЕНСОНЕВРАЛЬНИХ ПОРУШЕНЬ СЛУХУ
type: item
description: Актуальність: Сенсоневральна приглухуватість (СНП) залишається однією з ключових проблем сучасної оториноларингології через тенденцію до хронізації та прогресування. Визначення прогностичних чинників та тригерів погіршення слуху є необхідним для розробки ефективних стратегій профілактики та лікування цієї патології. Мета: Вивчити особливості клінічного перебігу хронічної СНП, визначити частоту її прогресування та встановити провідні етіопатогенетичні чинники деградації слухової функції. Результати: Встановлено, що близько 20% випадків хронічної СНП мають прогресуючий перебіг. Вирішальний вплив на деградацію слуху та прогресування захворювання чинить патологія серцево-судинної системи. Її проявами є розлади мікроциркуляції, зміни реологічних властивостей крові та інші чинники, що дестабілізують судинне русло й церебральну гемодинаміку. До несприятливих прогностичних чинників прогресування СНП належать її судинний та акутравматичний ґенез, наявність супутньої соматичної патології (гіпертонічна хвороба, атеросклероз, серцева недостатність, цукровий діабет 2-го типу, варикозна хвороба, гіперхолестеринемія), а також гострі порушення мозкового кровообігу в анамнезі. Основними тригерами гострого погіршення слуху при прогресуючій СНП виступають гіпертонічні кризи та різкі коливання артеріального тиску, емоційне й фізичне перенапруження, стресові стани, акубаротравми, а також перенесені інфекції (насамперед COVID-19). У 84,2% випадків зниження слухової функції супроводжується суб’єктивним тинітусом (вушним шумом). Висновки: Отримані дані підтверджують високу чутливість кохлеовестибулярного апарату до гемодинамічних порушень. Комплексний облік виявлених коморбідних станів та судинних факторів ризику дозволяє прогнозувати характер перебігу хронічної СНП та оптимізувати терапевтичну тактику.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: сенсоневральна приглухуватість
  topic: keywords
subject: прогресуючий перебіг
  topic: keywords
subject: церебральна гемодинаміка
  topic: keywords
subject: серцево-судинна патологія
  topic: keywords
subject: коморбідність
  topic: keywords
subject: тинітус
  topic: keywords
subject: тригери
  topic: keywords
creator: Тетяна Шидловська
creator: Ольга Ковальчук
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 55
ending page: 55
doi: 10.37219/g9z6jh22

СТАБІЛОМЕТРИЧНИЙ АНАЛІЗ ПОСТУРАЛЬНОЇ СТАБІЛЬНОСТІ У ДІТЕЙ ІЗ ДВОБІЧНОЮ ХРОНІЧНОЮ СЕНСОНЕВРАЛЬНОЮ ГЛУХОТОЮ ПІСЛЯ КОХЛЕАРНОЇ ІМПЛАНТАЦІЇ
type: item
description: Актуальність: У дітей із глибокою сенсоневральною приглухуватістю та глухотою часто спостерігається супутня дисфункція вестибулярного апарату, зумовлена спільним ембріогенезом та анатомо-фізіологічною близькістю структур внутрішнього вуха. Кохлеарна імплантація (КІ) суттєво впливає на лабіринт, проте характер змін постурального контролю у педіатричній практиці залишається дискусійним. Мета: стабілометричний аналіз особливостей вестибулярної дисфункції у дітей із глухотою до та після кохлеарної імплантації, а також оцінка її впливу на постуральний контроль і моторні функції пацієнтів. Матеріали та методи: У дослідження включено 30 дітей (19 хлопчиків, 11 дівчаток) віком 4–9 років із двобічною хронічною сенсоневральною глухотою. Усім пацієнтам проведено КІ: у 10 випадках – одномоментну білатеральну, у 20 – унілатеральну. Комп'ютерну стабілометрію (апаратно-програмний комплекс «Stabilis», Україна) виконували до операції, на 3-тю добу та через 12 місяців після неї з реєстрацією параметрів мікродевіацій центра тиску (ЦТ) у стані спокою. Контрольну групу становили 30 здорових дітей аналогічного віку. Статистичну обробку проводили в IBM SPSS Statistics 26.0 із використанням t-критерію Стьюдента для парних вибірок. Результати: До операції у дітей із глухотою виявлено виражену ортостатичну нестабільність. На 3-тю добу після КІ фіксували початкову стадію вестибулярної адаптації з помірним зменшенням площі статокінезіграми. Через 12 місяців спостерігався високозначущий регрес стабілометричних індексів (p < 0,01): загальна довжина траєкторії (Length) у дітей 406 років зменшилася з 8642,3 мм до 2567,6 мм, а у дітей 7-9 років – з 4259,4 мм до 1007,3 мм; середня швидкість (AvgSpeed) знизилася зі 119,6 мм/с до 45,4 мм/с (4-6 років) та зі 105,2 мм/с до 25,2 мм/с (7-9 років). Максимальну ефективність відновлення балансу та симетрії девіацій (параметр RangeX) продемонструвала підгрупа з одномоментною білатеральною КІ завдяки відновленню бінауральної стимуляції. Виявлено слабку негатив…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: кохлеарна імплантація
  topic: keywords
subject: сенсоневральна глухота
  topic: keywords
subject: вестибулярний апарат
  topic: keywords
subject: постуральний контроль
  topic: keywords
subject: комп'ютерна стабілометрія
  topic: keywords
subject: бінауральна стимуляція
  topic: keywords
subject: діти
  topic: keywords
creator: Борис Миронюк
creator: Маргарита Куліненко
creator: Катерина Руденька
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 46
ending page: 46
doi: 10.37219/cwc0tr74

ЗАЛЕЖНІСТЬ КЛІНІЧНИХ ПРОЯВІВ ВІД ЛОКАЛІЗАЦІЇ ПАТОЛОГІЧНОГО ПРОЦЕСУ ПРИ ОБМЕЖЕНИХ ОРГАНІЧНИХ ЗАХВОРЮВАННЯХ ГОРТАНІ
type: item
description: Актуальність: Порушення голосу (дисфонія) є поширеним симптомом, який суттєво знижує якість життя пацієнтів і загрожує втратою працездатності особам голосо-мовних професій. У разі обмежених за розміром органічних уражень гортані клінічні прояви не завжди відповідають масштабу структурних змін. Це ускладнює вибір лікувальної тактики та потребує ретельного вивчення суб'єктивної симптоматики. Мета: оцінити характер скарг, ендоскопічну картину та особливості клінічних проявів дисфонії у пацієнтів із малими за обсягом органічними утвореннями гортані. Матеріали та методи: Обстежено 78 пацієнтів з обмеженою органічною патологією гортані. За результатами ендоскопічної ларингоскопії (обладнання «Karl Storz» та «XION», Німеччина) визначено нозологічну структуру групи: вузлики голосових складок – 39,0 %, поліпи – 21,0 %, папіломатоз – 13,0 %, гранульоми – 9,0 %, кісти – 8,0 % та фіброми – 4,0 %. Комплексне обстеження включало збір анамнезу, систематизацію скарг і визначення часу максимальної фонації (ЧМФ). Результати: З'ясовано, що провідним анамнестичним тригером розвитку патології для більшості обстежених було надмірне голосове навантаження на тлі супутніх запальних процесів ЛОР-органів, ГРВІ або психоемоційного стресу. Оцінювання ЧМФ за всіх нозологій не виявило специфічних особливостей (результати в межах 14–18 с). Ендоскопічна картина очікувано різнилася за топографією: вузлики та поліпи локалізувалися переважно на медіальному краї голосових складок, гранульоми – у задніх відділах, папіломи – у ділянці передньої комісури. Систематизація скарг засвідчила, що вираженість дисфонії корелювала не так із нозологічною формою, як з анатомічним розташуванням утворення. Висновки: Попри розмаїття нозологій, пацієнти з малими органічними утвореннями гортані мають однотипні скарги на стійку захриплість, дискомфорт і швидку втомлюваність голосу. Ступінь порушення голосової функції чітко залежить від топічної локалізації ураження: суттєвіші розлади фіксуються в разі розташування патолог…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: гортань
  topic: keywords
subject: голосові складки
  topic: keywords
subject: органічна патологія
  topic: keywords
subject: дисфонія
  topic: keywords
subject: ендоскопічна ларингоскопія
  topic: keywords
subject: скарги пацієнтів
  topic: keywords
subject: топічна локалізація
  topic: keywords
creator: Тетяна Шидловська
creator: Олена Матюхіна
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 31
ending page: 31
doi: 10.37219/2443wx97

РЕГІОНАЛЬНА ЗАХВОРЮВАНІСТЬ НА ГОСТРИЙ ТОНЗИЛІТ ТА ПАРАТОНЗИЛЯРНИЙ АБСЦЕС У 2025 РОЦІ
type: item
description: Актуальність: Гострий тонзиліт (ГТ) та його ускладнення у вигляді паратонзилярного абсцесу (ПТА) є серйозною проблемою для системи охорони здоров’я, яка додатково загострилася в Україні через постпандемічні ефекти COVID-19, тривалі воєнні дії та пов’язані з ними блекаути, масові переохолодження й обмеження доступу до медичної допомоги. Мета: визначити фактори ризику виникнення гострого тонзиліту та паратонзилярного абсцесу на основі аналізу клініко-демографічних та епідеміологічних показників регіональної захворюваності. Матеріали та методи: Проведено ретроспективне когортне дослідження за 2025 рік на базі КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня». Проаналізовано дані 87 пацієнтів, які проходили стаціонарне лікування: 42 особи з верифікованим ГТ та 45 пацієнтів із ПТА. Статистичну обробку даних виконували в середовищі програмного забезпечення R за допомогою описової статистики, критерію хі-квадрат Пірсона (χ2), критерію Манна – Вітні, а також методів логістичного та лінійного регресійного аналізу. Результати: Дослідження підтвердило виражену сезонність госпіталізацій із піком у зимово-весняний період (лютий–березень) та мінімумом улітку (p = 0,061). Виявлено сильний кореляційний зв'язок між обома нозологіями (r = 0,82; p < 0,001), при цьому загальна частка ПТА становила 11,0% від загальної кількості патологій. Медіанний вік пацієнтів із ПТА був статистично значущо вищим, ніж при ГТ (35,0 проти 28,0 року; p < 0,05). Логістична регресія виявила гетерогенність чинників ризику залежно від статі та віку. У підгрупі пацієнтів віком понад 30 років суттєвим чинником ризику розвитку ПТА є чоловіча стать (OR = 1,30), тоді як для жінок та старшої вікової категорії загалом визначальним предиктором є наявність рекурентного тонзиліту (OR = 1,56 та OR = 1,49 відповідно). Тривалість стаціонарного лікування при ПТА була значущо меншою, ніж при ГТ (6,0 проти 7,0 ліжко-днів; p = 0,001). Відповідно до лінійної регресії, наявність ПТА асоціюється зі скороченням госпіталізації (β…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: гострий тонзиліт
  topic: keywords
subject: паратонзилярний абсцес
  topic: keywords
subject: фактори ризику
  topic: keywords
subject: відношення шансів
  topic: keywords
subject: лінійна регресія
  topic: keywords
subject: сезонність
  topic: keywords
subject: тривалість госпіталізації
  topic: keywords
subject: Броварський регіон
  topic: keywords
creator: Олександр Науменко
creator: Христина Защитинська
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 21
ending page: 21
doi: 10.37219/nx92c458

СТАН БІОЕЛЕКТРИЧНОЇ АКТИВНОСТІ ГОЛОВНОГО МОЗКУ У ОСІБ З ХРОПІННЯМ
type: item
description: Актуальність: Обструктивні порушення дихання під час сну (ОПДС) та хропіння є значущою медико-соціальною проблемою, що суттєво підвищує ризик дорожньо-транспортних пригод, виробничого травматизму та зумовлює вагомий економічний тягар. Особливі труднощі у клінічній практиці викликає верифікація центрального апное сну (ЦАС), ґенез якого безпосередньо пов'язаний із патологією центральної нервової системи. На відміну від рутинної діагностики обструктивних подій, випадки ЦАС часто констатуються лише за результатами інструментального скринінгу без належної оцінки патофізіологічних механізмів та нейрофункціональних змін, що зумовлюють цей феномен. Мета дослідження: вивчити особливості нейрофункціонального стану та біоелектричної активності головного мозку за даними електроенцефалографії у пацієнтів із хропінням, обтяженим епізодами центрального апное сну, для розкриття центральних механізмів формування цієї патології. Матеріали та методи: Обстежено 101 пацієнта з хропінням та 15 соматично здорових осіб контрольної групи. Залежно від характеру респіраторних розладів пацієнти були розподілені на дві групи: 1-шу групу (порівняння) склали 53 особи з ізольованим обструктивним апное сну (ОАС); до 2-ї групи (основної) увійшли 48 пацієнтів із верифікованою змішаною формою апное, у яких реєструвалися епізоди ЦАС паралельно з обструктивними. Стан дихання оцінювали методом нічного кардіореспіраторного моніторингу за допомогою системи Somnocheck Micro (Löwenstein Medical, Німеччина). Електроенцефалографічне обстеження (ЕЕГ) виконували на комплексі «DX-Системи» (Україна) із проведенням якісного (візуально-графічного) та кількісного спектрального аналізу. Статистичну обробку здійснювали за допомогою критерію кутового перетворення Фішера (φ*). Результати та обговорення: Експертна оцінка нативних ЕЕГ дозволила виявити суттєві відмінності біоелектричної активності мозку у пацієнтів із хропінням порівняно з контролем. У представників 2-ї групи (із центральним компонентом апное) статистично …
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: хропіння
  topic: keywords
subject: обструктивне апное сну
  topic: keywords
subject: центральне апное сну
  topic: keywords
subject: електроенцефалографія
  topic: keywords
subject: біоелектрична активність головного мозку
  topic: keywords
subject: діенцефально-стовбурові структури
  topic: keywords
subject: гіпервентиляційна проба
  topic: keywords
creator: Тетяна Шидловська
creator: Дмитро Зінь
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 10
ending page: 10
doi: 10.37219/h3szga49

https://journal.otolaryngology.iol.com.ua/index.php/otolaryngology/uk/article/view/20
type: item
title: СТАН СИСТЕМНИХ ПРОЗАПАЛЬНИХ ЧИННИКІВ ІМУНІТЕТУ, АУТОІМУННИХ РЕАКЦІЙ НА НЕЙРОАНТИГЕНИ, ПОКАЗНИКІВ СТРЕСУ У ХВОРИХ НА ФРОНТО-БАЗИЛЯРНУ ТРАВМУ В НАЙБЛИЖЧОМУ ПЕРІОДІ ПІСЛЯ ХІРУРГІЧНОГО ЛІКУВАННЯ ІЗ ЗАСТОСУВАННЯМ БІОКОМПОЗИТНОГО МАТЕРІАЛУ
description: Обґрунтування: Хірургічне лікування травм лобної кістки (ТЛК) із наявністю дефектів черепа потребує ретельного моніторингу системного запалення та імунологічної відповіді для оцінки ефективності біокомпозитних матеріалів, що використовуються. Мета: оцінити динаміку рівнів кортизолу, прозапальних цитокінів (інтерлейкіну-1, інтерлейкіну-8, макрофагального запального протеїну (MIP-1β) та вираженість аутоімунних реакцій до специфічних нейроантигенів (основного білка мієліну та білка S100 у сироватці крові пацієнтів із травмою лобової кістки при госпіталізації, на 10-ту добу та через 1 місяць після хірургічного лікування залежно від використання стандартної методики або застосування біокомпозитного матеріалу «Синтекістка». Матеріали та методи: В обстеженні взяли участь 30 пацієнтів із травмою лобової кістки (ТЛК) віком 19-59 років. Залежно від характеру хірургічного втручання пацієнтів розподілили на дві клінічні групи: 1-а група (n = 10) – пацієнти, яких лікували за традиційною методикою (видалення кісткових уламків із наступним застосуванням пластичних матеріалів); 2-а група (n = 10) – пацієнти з ТЛК, яким виконували репозицію кісткових уламків із одночасним застосуванням біокомпозитного матеріалу «Синтекістка». Групу контролю становили 10 практично здорових осіб чоловічої статі (донори). Усім пацієнтам до початку лікування проводили забір крові з ліктьової вени для отримання сироватки, у якій визначали рівні кортизолу, прозапальних цитокінів та вираженість аутоімунних реакцій до специфічних білків нервової тканини. Результати: Установлено, що рівень кортизолу в сироватці крові хворих із ТЛК обох груп перевищував контрольні значення впродовж усього періоду спостереження (до 1 місяця). Ознак виражених алергічних реакцій на алоантигени нервової тканини протягом моніторингу виявлено не було. Рівень прозапального хемокіну – інтерлейкіну-8 – залишався підвищеним порівняно з контролем протягом 1 місяця. Вміст макрофагального запального протеїну (MIP-1β) був підвищеним на 10-…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: травма лобної кістки
  topic: keywords
subject: черепно-мозкова травма
  topic: keywords
subject: інтерлейкіни
  topic: keywords
subject: кортизол
  topic: keywords
subject: основний білок мієліну
  topic: keywords
subject: білок S-100
  topic: keywords
subject: запальний протеїн макрофагів MIP-1β
  topic: keywords
subject: біокомпозитний матеріал «Синтекістка»
  topic: keywords
subject: аутоалергічні реакції
  topic: keywords
creator: Олександр Бондарчук
creator: Олег Мельников
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 2
ending page: 2
doi: 10.37219/pv2y8m81

ГЕРНІАЦІЯ СТРУКТУР СКРОНЕВО-НИЖНЬОЩЕЛЕПНОГО СУГЛОБУ У БАРАБАННУ ПОРОЖНИНУ: РОЛЬ FORAMEN TYMPANICUM У ПАТОГЕНЕЗІ ТА ДІАГНОСТИЦІ
type: item
description: Вступ: Герніація структур скронево-нижньощелепного суглоба (СНЩС) через барабанний отвір (foramen tympanicum, отвір Гушке) є рідкісною аномалією, зумовленою персистенцією ембріонального дефекту барабанної частини скроневої кістки. Ця патологія створює сполучення між СНЩС і зовнішнім слуховим ходом або середнім вухом, маскуючись під оториноларингологічні захворювання. Мета дослідження – проаналізувати роль персистуючого foramen tympanicum у розвитку герніації структур скронево-нижньощелепного суглоба, узагальнити сучасні дані щодо її патогенезу й клінічних проявів, а також оцінити можливості КТ і МРТ у діагностиці цієї патології. Матеріали та методи: У період із січня 2024 року по травень 2026 року на базі ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О. С. Коломійченка НАМН України» обстежено 150 пацієнтів (80 чоловіків, 70 жінок) віком 25–55 років із патологією скроневої кістки. Усім пацієнтам виконали мультидетекторну КТ (товщина зрізу 0,5–0,6 мм), а за потреби – МРТ СНЩС із індукцією магнітного поля 1,5 Тл із динамічними функціональними пробами (з відкритим та закритим ротом). Результати: У структурі виявленої патології переважали: хронічний середній отит – 43,3 % (n = 65), мастоїдит – 16,7 % (n = 25), фенестральний отоспонгіоз – 12,0 % (n = 18), холестеатома – 10,0 % (n = 15), осифікувальний лабіринтит – 9,3 % (n = 14), екзостози зовнішнього слухового ходу – 3,3 % (n = 5). У 4,0 % (n = 6) осіб змін не виявлено. Герніацію структур СНЩС через отвір Гушке діагностовано у 2 пацієнток (1,3 % від загальної вибірки та 2,9 % серед жінок). Основними скаргами були біль у ділянці СНЩС, шум у вухах під час жування (жувальний тинітус) та відчуття стороннього тіла в зовнішньому слуховому ході. КТ чітко візуалізувала дефект стінки слухового ходу (4,5 × 5,0 мм), а МРТ підтвердила суглобове походження пролабованих ретродискових тканин у динаміці. Розроблено та впроваджено покроковий алгоритм КТ/МРТ-діагностики для диференціації герніації з новоутвореннями та грануляціями. Висновки: Гер…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: Ключові слова: скронево-нижньощелепний суглоб, отвір Гушке, foramen tympanicum, герніація, комп’ютерна томографія, магнітно-резонансна томографія, диференційна діагностика.
  topic: keywords
creator: Юлія Сторожчук
creator: Станіслав Вальчишин
creator: Михайло Бурмаков
creator: Мірза Чочія
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-06-29
publication date: 2026-06-29
starting page: 37
ending page: 37
doi: 10.37219/b78fzs33

90 РОКІВ КАФЕДРІ ЛОР-ХВОРОБ ВНМУ ІМ. М. І. ПИРОГОВА
type: item
description: У роботі представлено історичні дані про виникнення і розвиток кафедри ЛОР-хвороб Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова. У статті представлені основні дані про співробітників кафедри, напрямки і досягнення педагогічної, лікувальної, наукової та суспільної роботи.
subject: Ювілеї і дати
  topic: section
subject: кафедра ЛОР-хвороб
  topic: keywords
subject: співробітники
  topic: keywords
subject: матеріально-технічна база
  topic: keywords
subject: комбіноване навчання
  topic: keywords
subject: дистанційне навчання
  topic: keywords
subject: лікувальна робота
  topic: keywords
subject: наукова робота
  topic: keywords
creator: Василь Кіщук
creator: Андрій Барціховський
creator: Олександр Бондарчук
creator: Ігор Дмитренко
creator: Андрій Існюк
creator: Катерина Лобко
creator: Ярослав Грицун
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 105
ending page: 105
doi: 10.37219/yw6v6a65

ПАТОГЕНЕТИЧНІ ТА КЛІНІЧНІ АСПЕКТИ ФІТОТЕРАПІЇ ГОСТРОГО РИНОСИНУСИТУ
type: item
description: Успіх лікувальної стратегії при гострому риносинуситі (ГРС) визначається не лише коректним вибором фармакологічного агенту, а й комплексною якістю надання медичної допомоги. Важливою умовою є всебічне консультування пацієнта стосовно специфіки дії медикаменту, регламенту його прийому (шляхів інтродукції, часових інтервалів, дозувального режиму та загальної тривалості терапії), а також превенція небажаних реакцій та оцінка інтеракції з іншими препаратами чи дієтичними чинниками. Поділ лікарських засобів на «ефективні» та «неефективні» є певною мірою релятивним. Навіть фармакологічний препарат із солідною доказовою базою може продемонструвати низьку клінічну результативність у разі помилкової діагностики або дефіциту знань про умови його застосування. Нівелювання цих чинників дозволяє суттєво інтенсифікувати терапевтичний успіх та підвищити профіль безпеки при купіруванні ГРС. Актуальність: Сучасна оториноларингологія активно імплементує фітонірингові засоби у протоколи лікування ГРС, що базуються на засадах доказової медицини. Згідно з положеннями міжнародного консенсусу EPOS 2020, конкретні рослинні формули, які мають рівень доказовості 1b за критеріями GRADE, інтегровано в алгоритми терапії вірусних та поствірусних форм риносинуситу. У цьому контексті особливий науковий інтерес викликає серія «Синус Гербал Стік» від вітчизняного виробника «Георг Біосистеми». Цей засіб базується на стандартизованому комплексі з одинадцяти фітоекстрактів: сухий екстракт звіробою (50 мг), солодки (50 мг), листя кропиви (40 мг), календули (40 мг), трави щавлю (36 мг), вербени (36 мг), квітів бузини (36 мг), первоцвіту (36 мг), подорожника (36 мг), стевії (25 мг) та тирличу (12 мг). Терапевтичний потенціал кожної складової верифікований тривалою практикою, а їхня синергічна взаємодія має вагоме наукове обґрунтування. Патогенетичне обґрунтування: Завдяки акумуляції біологічно активних нутрієнтів, «Синус Гербал Стік» реалізує полівекторний вплив, спрямований на деструкцію «замкнутого кола…
subject: Обмін досвідом
  topic: section
subject: гострий риносинусит
  topic: keywords
subject: препарат «Синус гербал стік»
  topic: keywords
subject: полівекторна фармакодинаміка
  topic: keywords
subject: доказова медицина та фармація
  topic: keywords
creator: Андрій Ковалик
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 100
ending page: 100
doi: 10.37219/g1q7ds28

СТОРОННІ ТІЛА ГОРТАНОГЛОТКИ ТА СТРАВОХОДУ З РІЗНИМ КЛІНІЧНИМ ПЕРЕБІГОМ ТА ЛІКУВАЛЬНОЮ ТАКТИКОЮ
type: item
description: Анотація Сторонні тіла гортаноглотки та стравоходу є складною проблемою практичної отоларингології. Несвоєчасна діагностика та видалення сторонніх тіл нерідко призводять до розвитку важких і небезпечних для життя ускладнень. Клінічна картина залежить від виду стороннього тіла, форми, величини, рівня його затримки, характеру пошкодження стравоходу. В статті описано три випадки сторонніх тіл гортаноглотки в ділянці першого звуження стравоходу з різною клінічною картиною від незначного дискомфорту та незручності при ковтанні до виражених больових і дисфагічних явищ, гіпертермії, інспіраторної задишки. Двоє хворих це жінки 68 та 71 рік і чоловік 42 роки. За характером сторонні тіла представлені курячими кістками, в одному випадку – шийний хребець курки. У однієї хворої стороннє тіло протікало з типовою клінічною картиною без ускладнення, а в двох випадках – ускладнені сторонні тіла з пошкодженням стінки гортаноглотки, шийного відділу стравоходу та яремної вени з розвитком флебіту. У одному випадку для підтвердження стороннього тіла проведена рентгенографія шийного відділу стравоходу в боковій проекції за Земцовим та контрастна рентгенографія, а в двох випадках КТ органів шиї. З лікувальної тактики для видалення стороннього тіла в одному випадку використано пряму піднаркозну гіпофарингоскопію, в другому – езофагоскопія з шийною езофаготомією зліва, і в третьому – стороннє тіло мʼяких тканин шиї видалено зовнішнім доступом з перевʼязкою внутрішньої яремної вени. Наведені клінічні випадки свідчать, що сторонні тіла гортаноглотки та стравоходу є складною проблемою отоларингології, а рання діагностика та невідкладне видалення сторонніх тіл з використанням сучасних методів знеболювання призводять до одужання і складають основу профілактики ускладнень.
subject: Обмін досвідом
  topic: section
subject: стороннє тіло
  topic: keywords
subject: стравохід
  topic: keywords
subject: гортаноглотка
  topic: keywords
subject: гіпофарингоскопія
  topic: keywords
subject: езофагоскопія
  topic: keywords
subject: езофаготомія
  topic: keywords
creator: Олександр Плаксивий
creator: Тарас Чифурко
creator: Ольга Мазур
creator: Ігор Калуцький
creator: Михайло Цуркан
creator: Мирослав Воєвідка
creator: Надія Захарків
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 93
ending page: 93
doi: 10.37219/byj6jk70

ВОКАЛІЗАЦІЙНА АКТИВНІСТЬ ДОМАШНІХ ПАПУГ ЯК ПОТЕНЦІЙНИЙ ФАКТОР НЕЙРОСЕНСОРНОЇ ПРИГЛУХУВАТОСТІ: ПАТОФІЗІОЛОГІЧНИЙ АНАЛІЗ І КЛІНІЧНЕ СПОСТЕРЕЖЕННЯ
type: item
description: Актуальність: Нейросенсорна приглухуватість (НСП) залишається одним із провідних порушень слухової функції у дорослого населення, що обумовлено як ендогенними, так і екзогенними чинниками. У той час як традиційно основну увагу приділяють впливу виробничого або імпульсного шуму, роль побутових джерел акустичного навантаження, зокрема гучних вокалізацій декоративних птахів, залишається недостатньо дослідженою. Результати: У роботі здійснено комплексний аналіз потенційного впливу вокалізацій домашніх папуг, переважно великих видів (Cacatuidae, Psittacidae), на формування хронічного акустичного стресу та прогресуючої сенсоневральної втрати слуху у власників. Наведено сучасні дані щодо інтенсивності звукового тиску, що продукується окремими видами папуг (до 140 дБ), та розглянуто патофізіологічні механізми ураження слухових структур у людини внаслідок дії надмірного шуму, зокрема ушкодження зовнішніх волоскових клітин, оксидативного стресу та синаптичної дегенерації. Описано клінічний випадок високочастотної приглухуватості у власника сенегальського папуги, що послужив імпульсом до формулювання дослідницької гіпотези. Також охарактеризовано поведінкові чинники, що впливають на інтенсивність вокалізацій у птахів, та запропоновано практичні рекомендації щодо профілактики слухових порушень при утриманні голосних видів папуг у побуті. Отримані дані вказують на необхідність подальших міждисциплінарних досліджень у сфері отології, зоології та побутової акустичної гігієни.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: нейросенсорна приглухуватість
  topic: keywords
subject: побутовий шум
  topic: keywords
subject: акустична травма
  topic: keywords
subject: папуги
  topic: keywords
subject: вокалізація
  topic: keywords
creator: Володимир Колесніченко
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 86
ending page: 86
doi: 10.37219/2n89dz81

БАГАТОФАКТОРНИЙ АНАЛІЗ ПРИЧИН НЕЕФЕКТИВНОСТІ ЗАКРИТОЇ ТИМПАНОПЛАСТИКИ
type: item
description: Актуальність: Закрита тимпанопластика є одним із провідних методів реконструктивної хірургії середнього вуха, спрямованим на відновлення анатомічної цілісності барабанної перетинки та покращення звукопровідної функції при хронічних захворюваннях середнього вуха. Незважаючи на значний прогрес у розвитку отологічних методів та вдосконалення хірургічної техніки, частка незадовільних результатів залишається відносно високою, що робить вивчення факторів, що впливають на ефективність хірургічного втручання, особливо актуальним. Мета: Визначити комплекс факторів, що призводять до неефективності закритої тимпанопластики у пацієнтів із хронічними захворюваннями середнього вуха. Матеріали та методи: До дослідження включено 41 пацієнта, які перенесли закриту тимпанопластику в період 2020-2024 рр. У 67% пацієнтів первинне втручання було виконано у різних клініках Республіки Узбекистан. У багатопрофільній клініці «Бахтлі Хайот» проводилися повторні операції та комплексні обстеження, що включали клініко-морфологічний, функціональний та системний аналіз факторів, що впливають на результати хірургічного лікування. Результати: Повторні операції виявили комплекс морфологічних змін, що відбивають поєднання хронічного запалення, порушення вентиляції середнього вуха та вторинних процесів ремоделювання тканин. Найбільш частою патологічною ознакою було рубцево-адгезивне захворювання, що спостерігалося у 25 пацієнтів (61%). У 61% пацієнтів були виявлені захворювання носової порожнини та придаткових пазух носа, включаючи хронічний риніт та риносинусит, викривлення носової перегородки, гіпертрофію аденоїдної тканини та алергічні стани. Ці порушення порушували вентиляцію середнього вуха та сприяли ретракції трансплантату. Висновки: 1. Неефективність закритої тимпанопластики обумовлена ​​поєднанням морфологічних змін, порушенням функції євстахієвої труби та технічними аспектами операції. 2. Основними факторами несприятливих наслідків є: рубцювання – 61%, патологія риносинусів – 61%, холестеато…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: середнє вухо
  topic: keywords
subject: хронічні захворювання
  topic: keywords
subject: реконструктивна хірургія
  topic: keywords
subject: тимпанопластика закритого типу
  topic: keywords
subject: функція євстахієвої труби
  topic: keywords
subject: холестеатому
  topic: keywords
subject: рубцювання
  topic: keywords
subject: перфорація
  topic: keywords
subject: що рецидивує
  topic: keywords
creator: Kamola Ismatova
creator: Shavkat Amonov
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 81
ending page: 81
doi: 10.37219/fy55sw19

МІСЦЕ ВИКОРИСТАННЯ ЗБАГАЧЕНОГО ТРОМБОЦИТАМИ ФІБРИНУ ДЛЯ ЗАКРИТТЯ ПОСТТРАВМАТИЧНИХ ПЕРФОРАЦІЙ БАРАБАННИХ ПЕРЕТИНОК СЕРЕД СУЧАСНИХ ВАРІАНТІВ МІРИНГОПЛАСТИКИ У ПОСТРАЖДАЛИХ ВІД ВИБУХОВОЇ ТРАВМИ
type: item
description: Актуальність: Перфорації барабанної перетинки супроводжуються зниженням слуху та підвищеним ризиком ускладнень, що обґрунтовує пошук малоінвазивних і ефективних методів їх закриття. Мета: оцінка анатомічних та функціональних результатів мірингопластики із застосуванням збагаченого тромбоцитами фібрину (PRF). Матеріали і методи: До дослідження включено 36 пацієнтів віком 20-58 років із посттравматичними перфораціями барабанної перетинки. Усім виконували мірингопластику PRF-клаптем з подальшим клінічним, ендоскопічним та аудіометричним контролем. Результати: Повне анатомічне приживлення PRF-клаптя досягнуто у 33 (91,7%) випадках. Середнє зменшення кістково-повітряного інтервалу становило 24,3±3,1 дБ (p<0,001). Результати показали, що PRF-мірингопластика є ефективним і безпечним методом закриття перфорацій барабанної перетинки, що забезпечує високий рівень анатомічного загоєння та суттєве покращення слухової функції.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: мірингопластика
  topic: keywords
subject: барабанна перетинка
  topic: keywords
subject: PRF
  topic: keywords
subject: фібрин
  topic: keywords
subject: аутотрансплантат
  topic: keywords
subject: регенерація
  topic: keywords
creator: Сергій Пухлік
creator: Ольга Тітаренко
creator: Ксенія Зятковська
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 70
ending page: 70
doi: 10.37219/1dxre472

ЕФЕКТИВНІСТЬ ЛІКУВАННЯ ХРОНІЧНОГО СИНУСИТУ У ДІТЕЙ ЗА ДОПОМОГОЮ ІНГАЛЯТОРА PARISINUS 2
type: item
description: У статті обговорюються клінічні особливості, патогенез та ефективність місцевої аерозольної терапії з інгалятором Parisinus 2 при хронічному синуситі у дітей. Результати клінічного дослідження за участю 60 дітей віком 7-14 років показали, що терапія з використанням інгалятора Parisinus 2 швидко полегшує симптоми запалення, відновлює мукоциліарний кліренс та продовжує ремісію. Цей метод був визнаний безпечним, ефективним та фізіологічно прийнятним для дітей.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: хронічний синусит
  topic: keywords
subject: діти
  topic: keywords
subject: інгалятор Parisinus 2
  topic: keywords
subject: аерозольна терапія
  topic: keywords
subject: запалення
  topic: keywords
subject: мукоциліарний кліренс
  topic: keywords
subject: фізіотерапія
  topic: keywords
creator: Shavkat Amonov
creator: Kamola Erkinova
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 65
ending page: 65
doi: 10.37219/29zbj828

ЗАСТОСУВАННЯ СПРЕЮ СПАРКЛІН ПРИ ЛІКУВАННІ МЕДИКАМЕНТОЗНОГО РИНІТУ ТА АДЕНОЇДИТУ
type: item
description: Актуальність дослідження полягає в необхідності подальшого удосконалення терапії, яка базується на протоколах лікування аденоїдиту та медикаментозного риніту, та направлена на найшвидше відновлення фізіологічної структури слизової оболонки порожнини носа та носоглотки. Мета: оптимізувати лікування хворих з медикаментозним ринітом та аденоїдитом. Матеріали та методи: Дизайн дослідження: постмаркетингове порівняльне дослідження клінічної ефективності та переносимості спрею назального з морською водою «Спарклін» в комплексній терапії, що проводилося в паралельних групах. До дослідження включено100 пацієнтів з медикаментозним ринітом та аденоїдитом. Дизайном дослідження є дослідження клінічної ефективності та переносимості спрею назального з морською водою «Спарклін» в комплексній терапії, що проводилося в паралельних групах. До дослідження включено 100 пацієнтів з медикаментозним ринітом та аденоїдитом. З метою оцінки стану мукоциліарного транспорту під час лікування пацієнтам обох груп було проведено сахариновий тест, риноцитограма (мікроскопія мазка з порожнини носа) . Також під час проведення цієї процедури проводились виміри pH слизу за допомогою спеціального зонду (pH-метра) . Висновки: Назальний спрей «Спарклін» є ефективним засобом комплексної терапії медикаментозного риніту та аденоїдиту. Використання назального спрею “Спарклін” прискорює відновлення функції мукоциліарної системи слизової оболонки порожнини носа, покращує pH слизової оболонки порожнини носа та відновлює риноцитологічну картину у хворих на медикаментозний риніт та аденоїдні вегетації ІІ-ІІІ ст.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: медикаментозний риніт
  topic: keywords
subject: аденоїдні вегетації
  topic: keywords
subject: сольовий розчин
  topic: keywords
creator: Вадим Скоробогатий
creator: Надія Коляда
creator: Андрій Остапенко
creator: Олександра Гусакова
creator: Дмитро Кокоркін
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 59
ending page: 59
doi: 10.37219/sxn6r688

РІВЕНЬ ЦИНКУ, АКТИВНІСТЬ ЛАКТАТДЕГІДРОГЕНАЗИ ТА ЗВ’ЯЗУВАННЯ ІНСУЛІНУ ТКАНИНАМИ ХВОРИХ НА ПЛОСКОКЛІТИННИЙ РАК ГОРТАНІ
type: item
description: Актуальність: Плоскоклітинний рак гортані (ПКРГ) та гіпофарингеальної області є складною діагностичною та терапевтичною проблемою. Рання діагностика ПКРГ та виявлення механізмів його розвитку є важливими факторами для успішного лікування захворювання. Нещодавня COVID-19 (SARS-CoV-2) пандемія призвела до глобальної кризи охорони здоров’я та має довгострокові наслідки. Потенційно вразливими категоріями громадян були пацієнти з різними захворюваннями, в тому числі онкологічними. Мета: Визначити зміни маркерів розвитку ПКРГ: активність лактатдегідрогенази, кількість інсулінових рецепторів та зміни рівнів цинку залежно від перенесеної COVID-19 інфекції та морфологічних підтипів ПКРГ. Матеріали та методи: Досліджено зразки тканини гортані 52 пацієнтів з діагнозом плоскоклітинний рак гортані. Тканини відібрано відразу після хірургічної резекції пухлини. Готували гістологічні зрізи (товщиною 10 мкм) на мікротомі-кріостаті та фарбували N-(6-метокси-8-хінолініл)-4-метиленбензолсульфонамідом для визначення рівнів цинку, FITC-інсулін для оцінки зв’язування інсуліну та проводили каталітичну ідентифікацію лактатдегідрогеназної (ЛДГ) активності у середовищі лактату, НАД+ та нітротетразолію синього для контрастування ензиматичної реакції. Контролем слугували 25 зразків гортані пацієнтів, прооперованих прооперованих з приводу інших захворювань. Результати та обговорення: Узагальнені дані рівнів цинку у злоякісному епітелії ПКРГ та стромі пухлини не відрізняються від незлоякісного епітелію гортані та здорової сполучної тканини. Виявлено збільшення вмісту цинку та активності ЛДГ у пухлинах незроговілого ПКРГ відносно незлоякісного епітелію гортані та сполучної тканини під ним. Виявлено збільшення активності ЛДГ у стромі пухлини ПКРГ відносно здорової сполучної тканини. Виявлено зниження відношення активності ЛДГ злоякісний епітелій/строма у пацієнтів зі зроговілим та незроговілим ПКРГ. Зв’язування інсуліну тканинами злоякісного епітелію ПКРГ не відрізнялося від показників незлоякісног…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: плоскоклітинний рак гортані
  topic: keywords
subject: цинк
  topic: keywords
subject: лактатдегідрогненаза
  topic: keywords
subject: інсулін
  topic: keywords
creator: Ервін Лукач
creator: Антон Карась
creator: Юрій Сережко
creator: Світлана Чайка
creator: Петро Вірич
creator: Галина Карась
creator: Павло Вірич
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 45
ending page: 45
doi: 10.37219/z790ah21

АЛГОРИТМ ВИБОРУ АУТОЛОГІЧНОГО ХРЯЩОВОГО ТРАНСПЛАНТАТА ПРИ ВТОРИННІЙ РИНОПЛАСТИЦІ
type: item
description: Актуальність: Вторинна ринопластика є однією з найбільш складних та технічно вимогливих процедур у реконструктивній хірургії носа. Традиційно вибір типу аутологічного хрящового трансплантата базується на субʼєктивній оцінці анатомічних структур хірургом. Проте сучасні дослідження демонструють значні переваги використання обʼєктивних методів досліджень для планування складних реконструктивних втручань таких як методи променевих досліджень, в тому числі КТ. Тому передопераційна оцінка стану залишкової хрящової опори носа набуває актуальності в контексті планування обсягу реконструктивного втручання та вибору оптимального донорського матеріалу. Мета: Розробити обʼєктивний алгоритм вибору типу аутологічного хрящового трансплантата для вторинної ринопластики на основі даних променевих досліджень та клінічних даних. Матеріали та методи: У проспективне дослідження було включено 54 пацієнти віком від 18 до 60 років, які перенесли вторинну ринопластику з використанням аутологічних хрящових трансплантатів у період з січня 2022 по січень 2025 року. Всім пацієнтам у передопераційному періоді виконувалась мультиспіральна КТ ПНП. На основі отриманих даних КТ у поєднанні з клінічною оцінкою стану перегородки носа, верхніх латеральних хрящів носа та великих крильних хрящів і кісткової піраміди носа розраховувався розроблений нами бал хрящової опори за шкалою від 0 до 9 балів. Результати: Середній вік обстежуваних становив 37,5 років при діапазоні від 22 до 52 років, жінки становили 81,5% вибірки. Реберний хрящ був застосований у 37 пацієнтів (68,5%), септальний хрящ у 9 хворих (16,7%), а аурикулярний хрящ у 8 обстежених (14,8%). Розподіл пацієнтів за рівнем хрящової опори виявився клінічно значущим. Критична втрата опори, що відповідала балам від 0 до 2, спостерігалась у 5 пацієнтів (9,3%), що відповідало найважчим випадкам з множинними попередніми втручаннями. Помірна опора з балами від 3 до 5 діагностувалась у 37 обстежених (68,5%), а адекватна опора з балами від 6 до 9 зберігала…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: ніс
  topic: keywords
subject: носова порожнина
  topic: keywords
subject: ринопластика
  topic: keywords
subject: вторинна ринопластика
  topic: keywords
subject: хрящі носа
  topic: keywords
subject: реберний хрящ
  topic: keywords
subject: опора носа
  topic: keywords
creator: Іван Фастовець
creator: Тетяна Запорожець
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 32
ending page: 32
doi: 10.37219/9rxhwk55

ЕФЕКТИВНІСТЬ НАЗАЛІЗАЦІЇ РЕШІТЧАСТОГО ЛАБІРИНТУ У ПАЦІЄНТІВ З ПОЛІПОЗНИМ РИНОСИНУСИТОМ
type: item
description: Хронічний риносинусит з поліпами (ХРСзП) залишається складною клінічною проблемою, що характеризується високою частотою рецидивів після стандартного хірургічного лікування. Останніми роками все більше уваги приділяється методиці назалізації решітчастого лабіринту, яка передбачає більш радикальний вплив на слизову оболонку як потенційне джерело Т2-запалення. Мета: Оцінити ефективність модифікованої назалізації решітчастого лабіринту порівняно з класичною функціональною ендоскопічною хірургією синусів (FESS) у пацієнтів з хронічним риносинуситом з поліпами (ХРСзП) з Т2-запаленням. Матеріали та методи: У дослідженні взяли участь 20 пацієнтів з ХРСзП, бронхіальною астмою та еозинофільним запаленням (100% Т2-тип). Пацієнти були розділені на дві групи по 10 осіб: група 1 – класична FESS з максимальним збереженням слизової оболонки; група 2 – модифікована назалізація решітчастого лабіринту з видаленням слизової та пластикою вільним слизовим лоскутом з дна носової порожнини. Якість життя оцінювали за опитувальником SNOT-22 та зворотньою візуальною аналоговою шкалою (ВАШ, 0–10 балів, вищі значення – кращий стан) до операції та через 3, 6 і 12 місяців після втручання. Статистичний аналіз проводили за допомогою t-критерію Стьюдента для незалежних вибірок. Результати: Групи були порівнянними за вихідними показниками (Lund-Mackay: 22 vs 20 балів; SNOT-22: 60,2 vs 62,6 балів). За ВАШ через 12 місяців середній бал у групі FESS становив 2,1 (95% ДІ 0,67-3,53), у групі назалізації – 7,1 (95% ДІ 5,67-8,53), p < 0,001. За SNOT-22 через 12 місяців: 21,4 (95% ДІ 8,52-34,28) проти 11,1 (95% ДІ -1,78-23,98), p = 0,217. Найбільша різниця спостерігалася на пізніх термінах спостереження, що свідчить про стійкіший ефект назалізації. Висновки: Модифікована назалізація решітчастого лабіринту забезпечує достовірно кращі довгострокові результати за суб’єктивними показниками якості життя порівняно з класичною FESS у пацієнтів з еозинофільним ХРСзП. Методика є перспективною для зменшення рецидивів …
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: хронічний риносинусит з поліпами
  topic: keywords
subject: назалізація решітчастого лабіринту
  topic: keywords
subject: функціональна ендоскопічна хірургія синусів
  topic: keywords
subject: SNOT-22
  topic: keywords
subject: візуальна аналогова шкала
  topic: keywords
subject: Т2-запалення
  topic: keywords
creator: Ельдар Ісмагілов
creator: Діана Заболотна
creator: Ярослав Кізім
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 25
ending page: 25
doi: 10.37219/pg6evk05

ДИФЕРЕНЦІЮВАННЯ ЕКСПРЕСІЇ МУЦИНІВ MUC1 ТА MUC5AC У ТКАНИНІ ПІДНЕБІННИХ МИГДАЛИКІВ ПРИ ХРОНІЧНОМУ ТОНЗИЛІТІ
type: item
description: Мета: Вивчити особливості експресії муцинів MUC1 та MUC5AC у тканині піднебінних мигдаликів при хронічному тонзиліті та оцінити їх потенціал як біомаркерів активності захворювання. Матеріали та методи: Досліджено зразки тканини піднебінних мигдаликів, отримані під час тонзилектомії у 31 пацієнта з хронічним тонзилітом (компенсована форма – ДГ1, n=12; декомпенсована форма – ДГ2, n=19) та 29 осіб контрольних груп (КГ n=19, КГ2 n=10). Експресію муцинів визначали методом вестерн-блоттингу з денситометрією, нормалізуючи до β-актину (у.о.). Результати: Експресія гелеутворюючого муцину MUC5AC статистично значуще підвищена в обох групах порівняно з контролем (ДГ1: 6,83±2,14; ДГ2: 9,67±2,41; контроль: 2,18-2,94; p<0,001). Експресія трансмембранного муцину MUC1 мала двофазний характер: підвищення на 70-90 % у компенсованій формі та зниження на 38-42 % у декомпенсованій (p<0,001). Висновки: Підвищення експресії MUC5AC свідчить про активацію гіперсекреції слизу та порушення мукоциліарного кліренсу. Диференційовані зміни MUC1 відображають різні клінічні фенотипи захворювання. MUC5AC є перспективним біомаркером активності запального процесу при хронічному тонзиліті.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: хронічний тонзиліт
  topic: keywords
subject: піднебінні мигдалики
  topic: keywords
subject: MUC1
  topic: keywords
subject: MUC5AC
  topic: keywords
subject: муцини
  topic: keywords
subject: вестерн-блоттинг
  topic: keywords
subject: біомаркери
  topic: keywords
creator: Юлія Дєєва
creator: Орина Кошель
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 18
ending page: 18
doi: 10.37219/c42w7s64

ІМУНОЛОГІЧНА ОЦІНКА ПРИ ХРОНІЧНОМУ НАЗОФАРИНГІТІ З РІЗНИМИ ВАРІАНТАМИ КОМОРБІДНОСТІ НАЗОФАРИНГЕАЛЬНОЇ ЗОНИ
type: item
description: Актуальність: Розуміння імунологічних особливостей при хронічному назофарингіті з чи без гіпертрофії глоткового мигдалика робить можливим призначати лікування на основі індивідуалізації згідно з конкретною патофізіологічною ситуацією і супутними станами назофарингеальної зони та імуного статусу дитини, що дозволяє досягти прецизійності фармакотерапії. Мета дослідження: Вивчити імунологічний профіль різних варіантів хронічного назофарингіту у дітей при різних асоційованих станах назо-фарингеальної зони для подальшої обґрунтованої модуляції активності носоглоткової імунної системи. Висновки: 1. Найбільші зміни як місцевого, так системного імунітету демонструють пацієнти груп ОГ I (без коморбідності) та ОГ III (ХНФ+АР). Однак такі показники системно-го імунітету у пацієнтів групи ОГ III (ХНФ +АР), як відсутність зниження Т-лімфоцити CD3+, зниження Т-лімфоцити CD8+, підвищений ІРІ, зниження Т-лімфоцити CD16+, підвищення Т-лімфоцити CD19+, зниження Т-лімфоцити CD25+, підвищення Ig М (мономерного), підвищення Ig Е вказують на імунологічний профіль алергіка. 2. Повний спектр змін усіх показників місцевого імунітету у РГС у хворих групи ОГ III (ХНФ+АР) – підвищення ІL-1β, зниження IFN-α, зниження sIgA – швидше за все, забезпечують хронізацію інфекційного запалення носоглотки у даної категорії обстежених. Представники групи ОГ II (ХНФ+ГГМ) показали високий рівень бактеріального навантаження у вигляді дисбіозу 3 ст. з лейкоцитозом сироватки крові та назального слизу на тлі системного імуні-тету в межах норми при помітному погіршені місцевого імунітету – підвищення ІL-1β, зниження sIgA у РГС. 3. Відмінності показників системного та місцевого, гуморального та клітинного імунітету на тлі кількісних та якісних змін мікробіому назо-фарингеальної зони у обстежених основних груп говорять про необ-хідність подальшого вивчення ефективності імунокорекції з диференційним підходом для кожного варіанту ХНФ.
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: хронічний назофарингіт
  topic: keywords
subject: аденоїдит
  topic: keywords
subject: алергічний риніт
  topic: keywords
subject: гіпертрофія глоткового мигдалика
  topic: keywords
subject: риносинусит
  topic: keywords
subject: імунний статус
  topic: keywords
subject: локальний імунітет
  topic: keywords
subject: цитокіни
  topic: keywords
subject: імуноглобуліни
  topic: keywords
creator: Павло Запорожченко
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 9
ending page: 9
doi: 10.37219/9kbzp448

ВИЗНАЧЕНЯ ЧИННИКІВ РОСТУ ТА ПРОЗАПАЛЬНИХ ЦИТОКІНІВ РІЗНОГО ТИПУ В ДИНАМІЦІ СПОСТЕРЕЖЕНЬ ПРИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНІЙ ТРАВМІ КЛУБОВОЇ КІСТКИ КРОЛІВ З ЗАСТОСУВАННЯМ БІОКОМПОЗИТУ «СИНТЕКІСТКА»
type: item
description: В останні десятиліття багато уваги приділяється застосуванню експериментальних моделей різних патологічних процесів для визначення основних механізмів їх патогенезу і вивчення дії нових фармакотерапевтичних засобів. До достатньо складних моделей відносяться моделі травматичних уражень кісткового апарату і особливо ті з них, що супроводжуються суттєвою реакцією нервової тканини її структур, наприклад, черепно-мозкові травми (ЧМТ). Нами було створено модель травми клубової кістки кроля без ураження кісткових мозкових структур і проведена експериментальна терапія локально ураженої ділянки із застосуванням біокомпозиту «Синтекістка» з динамічним морфологічним контролем стану травми протягом до 12 міс. спостережень, а також встановлено вплив хірургічного лікування із застосуванням гідроапатитного біокомпозиту. Мета: Визначити кількісні показники чинників росту та прозапальних цитокінів в сироватці крові дослідних кролів для обґрунтування патофізіологічних основ ефективної експериментальної терапії травми кістки та механізмів її репарації. Матеріал та методи: Дослідження прозапальних цитокінів за кількісним їх вмістом в сироватці крові кролів в точках досліджень: «0» – вихідний рівень до початку експерименту; «1» – через 1 міс. після нанесення травми без застосування біокомпозиту; «2» – через 1 міс. після травми із застосуванням біокомпозиту; «3» – через півроку без застосування біокомпозиту; «4» – через півроку із застосуванням біокомпозиту. Моделювання травматичного пошкодження кістки клубової у кролів, а також схеми лікування після травми проводилось, як було описано в наших попередніх дослідженнях. Досліджувались фактори росту і прозапальні цитокіни у вказані строки забору. Кров отримували з вени вуха у фіксований час. Досліджувався вміст у сироватці трансформуючого фактору росту (TGF-1β),фактору росту фібробластів, інтерлейкінів-6 та 1β, імуноглобуліну класу G. Дослідження проведено на двох групах кролів по 7 особин в кожній. У тварин забирали кров з вушної вени до м…
subject: Наукові статті
  topic: section
subject: травми кісток
  topic: keywords
subject: цитокіни
  topic: keywords
subject: фактори росту
  topic: keywords
subject: біокомпозитний матеріал «Синтекістка»
  topic: keywords
creator: Олександр Бондарчук
rights: Авторське право (c) 2026 ОТОРИНОЛАРИНГОЛОГІЯ
date: 2026-05-06
publication date: 2026-05-06
starting page: 2
ending page: 2
doi: 10.37219/ae167644